![](https://cci.hr/wp-content/uploads/2024/06/Lipanj-donatori-720x480.webp)
Strateško planiranje organizacije uobičajeno planiramo i provodimo nakon završetka jednog razdoblja ili nakon većih promjena koje su se dogodile u organizaciji (primjerice odlazak rukovodstva, nagla
promjena korisnika, gubitak financiranja i slično). Planiramo ga nekad i zbog zahtjeva donatora ili
partnera.
Bez obzira na razloge pristupanja organizacije procesu strateškog planiranja, ono najčešće okuplja
zaposlenike organizacije, osobe odgovorne za zastupanje (predsjednici, izvršni direktori, koordinatori,
voditelji), članove upravnih i nadzornih tijela, nešto rjeđe (na žalost) volontere i korisnike organizacije.
Organizacije civilnoga društva prilično rijetko u proces strateškog planiranja uključuju predstavnike
donatora a naš tekst govori upravo o tome zašto je važno uključiti i donatore u proces.
Odnos s donatorima trebao bi imati osnovu u povjerenju i izgradnji partnerstva. Stoga i njihovo
uključivanje može ići u smjeru upoznavanja vaše posvećenosti ciljevima organizacije, razumijevanju
povezanosti između aktivnosti koje provodite i misije vašeg rada, što će im sve omogućiti osjećaj
povezanosti i povjerenja u vaš rad.
Predstavnici donatora imaju uvid u njihove planove za nove projekte/natječaje/smjernice a i moći će
nam dati povratnu informaciju kako se troše sredstva alocirana za područje našeg djelovanja i našeg
interesa.
Oni ujedno imaju bolji i brži pristup mrežama organizacija i resursima koji mogu biti od koristi za našu
organizaciju. Ukoliko se radi o donatorima, primjerice veleposlanstvima u našoj zemlji, tada će njihovi
predstavnici lakše pronaći odgovarajuće potencijalne suradne ili partnerske organizacije u njihovim
zemljama nego što ćemo mi to moći pretraživanjem interneta ili raspitujući se kod kolega i poznanika.
Mi smo u organizacijama civilnoga društva vrlo posvećeni i našim ciljevima i korisnicima s kojima radimo, a u aktivnostima koje provodimo donatori će nam biti od koristi upoznavajući nas kako s globalnim, tako s lokalnim trendovima odgovora zajednice u području našeg djelovanja.
Na taj način donatori mogu pomoći usmjeriti nas prema prioritetima i resursima koji će na naše ciljane skupine i korisnike imati najveći utjecaj.
Donatori imaju iskustvo koje nam može pomoći kroz njihove povratne informacije o našem radu i dati
prijedloge za područja napredovanja. Neki put će nam nešto istaknuti u našem radu što možda unutar
organizacije nismo uočili ili prepoznali a što može biti podstrek za razvoj i napredovanje.
Odnos donator – primatelj sredstava treba biti odnos povjerenja i transparentnosti, međutim istovremeno i odnos poštovanja i ne uplitanja u rad organizacije, što nas vodi prema zaključku kako su vanjski donatorov uvid u naš rad i savjeti dobrodošli međutim uz osiguranje naše neovisnosti donošenja odluka, odabira ciljeva i smjernica rada uz posvećenost misiji zbog koje postojimo i djelujemo.